Ta dekning!
Det er flere der!
Kjør rundt.
Hva er det det lukter?
Lukten av krig, major Grau.
- God morgen, inspektør. - Major.
Beklager å tilkalle Dem så tidlig.
Det er ikke pent.
En amatørslakters verk.
Hvorfor tilkalte dere meg? Den døde kvinnen er da polsk?
Det angår ikke de tyske myndighetene.
- Hun het Kupiecka. Maria Kupiecka. - Kupiecka?
Hun var prostituert, og en venn av oss.
Og hun var tysk agent.
Drept av en polsk patriot?
Hvis han var seksuelt fordervet.
Patriotisme har ondskapsfulle sider.
100 knivstikk er ikke vanlig patriotisk iver.
- 100? - Det er bare en gjetning.
Det er umulig å telle.
Morderen konsentrerte seg om kvinnens kjønnsorganer, -
- trolig med en stor kniv.
Takk, doktor. Ikke gjør det så livaktig.
- Funnet noe? - Ikke ennå.
- Hvem meldte drapet? - En stemme på telefonen.
En mann. Han hørte skrik rundt kl. 23.10.
- Identifiserte han seg? - Nei.
Hvem bor her i huset?
En av dere hørte et skrik og ringte politiet.
En av dere vet noe om hvordan denne kvinnen døde.
Sier ikke personen alt han vet, -
- antar vi at hennes død var politisk betinget.
At hun ble drept av en i den polske motstandsbevegelsen, -
- og at dere alle er medskyldig.
Da er det min tunge plikt-
- å overlate dere alle til Gestapo.
Mannen som ringte politiet, har ett minutt på seg.
Jeg hørte skriket.
Et fryktelig skrik.
Og da... Jeg gjemte meg på toalettet.
Og senere, kanskje ti minutter senere, -
- ringte jeg politiet. Det er alt.
De oppga ikke Deres navn.
Det er noe De ikke vil at de skal vite.
- Hva kan det være? - Det er...
Det er en sprekk i toalettdøren.
De kikket gjennom den og så...?
Jeg så en mann komme ned trappen.
- Beskriv ham. - Det var mørkt.
- Beskriv ham. - Jeg så ikke hele ham.
Bare den nedre delen. Buksene.
Hvorfor er De så skremt av det De så?
Fordi det var en uniform.
- Som Deres. - Som min?
En tysk offiser? Han lyver.
Tyske offiserer kan også begå drap.
Er det alt De så?
At buksene var lik mine?
- Helt lik mine? - Nei.
Ikke helt, nei.
Den hadde en... rød stripe ned langs beinet.
Han lyver.
Vet De at bare tyske generaler har rød stripe?
Ja. Det er derfor jeg ble redd.
- Jeg forstår. - Det er umulig.
Ingenting er umulig.
En tysk general...
Vi trenger ikke å ta vitneutsagnet alvorlig.
- Det var mørkt i trappen. - Jeg sverger...
Jeg snakker sant.
Og jeg tror deg, til det motsatte er bevist.
Hvorfor fortelle en så farlig løgn? Dette må etterforskes.
Men hva skjer hvis morderen virkelig er general?
Hva som skjer? Rettferdighet er blind, inspektør.
Den ser ingen rød stripe eller gullsnor, -
- men den hører iblant en myrdet kvinnes skrik.
Er gjerningsmannen general, må vi henge ham.
Ikke vær urolig, Liesowski. Det er mitt ansvar.
God kveld.
De kan ikk e klandre meg, inspektør,-
- for at jeg ikk e husk er noe som hendte for en generasjon siden.
Men som man sier... Lovens lange arm.
Det er 23 år siden.
Som tiden går...
Da jeg sluttet i politiet etter krigen, -
- klarte jeg å beholde noen av saksmappene mine.
Her har vi det, inspektør.
"Kupiecka, Maria. Drept. Ikke oppklart."
De mistenkte var...
Å ja, nå husker jeg det.
En tysk general ble sett forlate rommet hennes.
Og av alle generalene i Warszawa manglet bare tre alibi.
Dette er de tidligere polsk e k ongenes slott.
Senere ble det museum.
Det er fortsatt museum i dag.
Under krigen lå det tyske hovedkvarteret i Warszawa der.
Som sagt, så var vi grundige-
- i elimineringen av de mistenkte.
Vi måtte være taktfulle.
De var jo generaler, og det var krig. Og Polen var okkupert.
Klar til inspeksjon.
General v on Seidlitz-Gabler var én av dem. 7. k orps' k ommandant.
En junker av den gamle sk olen.
Han bodde k ongelig i palasset med sin k one og datter.
Drapskvelden var han ikk e i forlegningen.
Hans stabssjef, generalmajor Klaus Kahlenberge,-
- hadde heller ikk e alibi.
Av alle generalene var han den minst ubehagelige.
En interessant mann. Verk en k one eller barn.
General Gabler, en beskjed fra general Tanz.
Takk, fräulein Neumaier.
Vi klarer ikke å holde orden i byen.
- Har du lest den? - Ja.
- Pga. Vår kjente inkompetanse... - Inkompetanse?
De forstår ikke at dette er en garnison. Jeg får bare pakk.
Det var general Tanz' ord: "Inkompetanse".
Og underordnete som sluntrer unna.
Derfor har Føreren gitt Tanz ordre om rydde opp i Warszawa.
- Hvordan? - Omhyggelig. I tre faser.
Og med drastiske midler, antar jeg?
Drastiske? Avskyelige.
Generalløytnant Tanz var sjef for Nibelungen-divisjonen.
Han var den yngste Wehrmacht-generalen.
En helt fra Leningrad, Hitlers yndling, en god offiser.
Vi polakk er avskydde ham.
Han k om til Warszawa dagen da kvinnen ble drept.
Og han kunne ikk e redegjøre for den kvelden.
- Sett opp første veisperring der. - Ja, sir.
Snikskytteren var to kvartaler unna.
Hele strøket skal sperres av.
Vi bruker fiskertaktikk.
Vi avgrenser et vidt område og finkjemmer gatene.
Da begynner fisken å røre på seg.
De prøver å komme seg unna, men vi setter opp sperringer.
Når netter snører seg sammen, -
- har vi dem der vi ønsker å ha dem:
Med ryggen mot gettomuren.
Hva med de sivile, general?
Denne delen av byen har 80000 innbyggere.
Man kan knapt snakke om normale sivilister her.
Erfaringen vi får fra denne operasjonen, er uunnværlig.
Angående flammekasterne...
Jeg har bedt om tre ganger så mange som vi trenger.
Hva er dere redd for, barn?
Jeg tror de er sultne.
- Hva slags mat har vi? - Sandwicher.
- Kom hit med dem. - Ja, sir.
Du har rett i at de ser sultne ut. Stakkars djevler.
- Lunsjen Deres. - Pakk den opp.
Skitt!
Hendene dine!
Se på neglene. Selv ikke polske barn bør få slik skitt.
Ta et notat: " Ha alltid mat og søtsaker til barna."
Det skader ikke å vinne deres tillit.
Han er ikke lenger min oppasser.
Skitne gris. I forrige uke ga han meg et skittent glass.
Det ser ut som om han har gravd med bare hendene!
Jeg krever renslighet rundt meg! Forstått?!
- Ja, sir. - Sørg for at mine krav oppfylles.
Deretter forsegler jeg distriktet og siler innbyggerne.
Alle 80000?
General Tanz, tilgi meg, -
- men av nysgjerrighet...
Hva er hensikten med dette?
- De har vel lest memoet? - Ja.
Men hva står det?
I fase én skremmer en innbyggerne-
- og arresterer dem som gjør motstand.
- Det er hensikten. - Fin plan. Lik min da jeg kom hit.
Men jeg fikk ikke myndighet til å iverksette den.
Er det slik å forstå at hvis vi møter motstand under fase én, -
- går De så til fase to, og deretter til fase tre, -
- som innebærer å ødelegge byen?
De har forstått helt riktig.
Er ikke det litt... overdrevent?
"Overdrevent"...?
De er klar over at vi står 50 km fra Moskva?
Vi rykker fram over en 8000 km bred front.
Alle soldatene trengs for å overvinne Russland.
Men her i Warszawa råtner tre divisjoner-
- fordi noen kriminelle polakker og jøder skjuler seg i slummen.
- Det er overdrevent å tillate det. - Hvem er det?
- Dere kjenner mine krav. - Selvsagt.
- Eleanore, kom inn. - Håper jeg ikke forstyrrer.
Min kone kom fra Berlin i morges. Hvordan var Berlin?
Ivrig etter å høre godt nytt som alltid følger en god soldat.
Da jeg hørte at De var her, kom jeg straks.
Jeg vil si Dem at de er en inspirasjon for alle.
- Jeg er smigret. - Jeg smigrer ikke.
Jeg ærer Dem, som fortjent.
Er du ikke for opptatt, trenger jeg din hjelp til soareen i kveld.
- Til ære for Dem, general Tanz. - Det seg jeg fram til.
Vår datter Ulrike er her i Warszawa.
- Hun kommer også. - Ja...?
De husker vel henne?
I Berlin, i hageselskapet hos general Jodl.
Ja, jeg husker henne. Hils henne.
Beklager, men det var vel opplagt? De vet hvordan mødre er.
- Ivrig etter å bli svigermødre. - En glimrende offiser.
Mødre blir stolte av å se sin datter...
Gift med et krigsminnesmerke?
Ha meg unnskyldt.
Jeg vil granske general Tanz' plan.
Med tungt hjerte.
Jeg avskyr den mannen.
Hva mener han med "tungt hjerte"?
- Å, den svarte boken? - Hva sa du, kjære?
Jeg våger ikke å si noe når boken er framme.
Man må ivareta sitt ry.
Lager du mer rot som her, har du intet ry.
10.42.
- Hva er datoen? - Den 13.
Heldigvis har jeg innflytelse i hovedkvarteret.
Det har du, og det er jeg glad for.
- Fint at du endelig er her. - Jeg vil snakke om Ulrike.
Jeg vil snakke med deg om soareen i kveld.
I morges var Ulrike svært uhøflig overfor meg.
Med tanke på hvor du sender henne, er jeg ikke forbauset.
Unnskyld, general. Major Grau fra etterretningen er her.
- Han vil treffe dem. - Hva... vil han?
Det er personlig. Han insisterer.
- Be ham komme tilbake senere. - Ja vel.
Hva gjorde du forresten med uniformen i går kveld?
Med uniformen?
Ja, det var en flekk på jakken. En rød flekk.
Du skar deg ikke under barberingen, så det var vel leppestift.
Bør jeg sammenligne den med fräulein Neumaiers?
- Ikke vær urimelig. - Beviset er ødelagt.
Jeg har sent alt til rens.
Er du ikke glad jeg er her og kan ta meg av deg?
Selvsagt er jeg det, kjære Eleanore.
Vi sitter godt i det, gjør vi ikke?
- Skulle ønske De banket på. - Beklager.
Major Grau fra etterretningen ringte. Han vil treffe Dem.
- Angående hva? - Det ville han ikke si.
- Si at jeg er opptatt. - Jeg sa det.
Jeg tok meg den frihet.
Fint.
- Nå? - Han ringte biltjenesten i morges.
Han ville vite om noen har brukt biler.
Jeg sa at opplysninger måtte bli klarert med oss.
Fint. Meget bra.
Takk, sersjant.
- Ja? - Angående min fetter Hartmann...
- Deres fetter Hartmann? - Ja.
De har mappen hans. På bordet.
Å, ja.
Han har vært på sykehus. Såret ved Voronezh.
Han har midlertidig tjeneste.
Jeg håpet vi kunne gjøre hans tjeneste her varig.
Og ved en tilfeldighet venter han på Deres kontor?
Ja.
- Vis ham inn. - Takk.
Kom inn.
Hartmann, Kurt. Visekorporal.
På stedet hvil.
Fremragende rulleblad, korporal. Jeg ser av utklippene...
Otto har visst laget en utklippsbok.
Jeg ser at De er "reinkarnasjonen av Siegfried,"-
- "en tysk helt fra gullalderen." Føler De Dem som Siegfried?
Jeg vet ikke hvordan Siegfried følte seg.
Et fornuftig svar. Jeg ser De har fått Jernkorset.
- Han har drept 40 russere. - Glimrende.
Angående Deres framtid...
Som universitetsutdannet ønsker De vel å bli offiser?
Derfor vil jeg med glede sende Dem til...
- Vil De ikke gå på befalsskolen? - Jeg foretrekker å være korporal.
- Han mener ikke det. Han... - Hva mener De?
Bare at jeg ikke vil bli offiser, sir.
Jeg er rystet.
Min verden faller i grus.
Hvorfor bli general når korporaler vil forbli korporaler?
- Han er visst ikke helt frisk. - Tilsynelatende.
Deres fetter foreslo at De kan tjenestegjøre her, -
- men De vil vel ut i kamp igjen?
- Ikke? - Nei.
- Det han mener, er... - De kan gå, sersjant.
Jeg...
Jeg forstår Dem visst ikke, korporal.
Jeg vil overleve, sir. Overleve krigen.
Naturligvis. Det vil vi alle.
- Men vi er soldater. Vi må kjempe. - Det har jeg gjort.
Og De vil ikke tilbake. Er det "reinkarnasjonen av Siegfried"?
Beklager, men jeg frykter døden.
Selv for en god sak?
Skal vi se...
lfølge Deres papirer var De i det sivile...
Student i Dresden?
Musikk-konservatoriet. Jeg studerte piano.
Musikk, piano, ja...
Ja.
Jeg tror jeg har et oppdrag til Dem.
Det krever mot. Bare en som har drept...
Hvor mange...?
...40 russere egenhendig kan klare oppgaven.
Hva med Chopin, var ikke han polsk? Skrev ikke han polonesene?
- Kan De spille dem? - Ja.
De låter ikke entusiastisk.
Det var patriotiske stykker for å hylle Polens storhet.
Det er ikke det vi skal hylle.
- Jeg tenkte at vi kan spille... - Wagner.
Jeg husker at Føreren etter å har sett "Parsifal" sa:
"En kan ikke få for mye Wagner."
Etter "Parsifal"?
Det er uvanlig med en kriger...
...som kjenner musikk. - Takk.
Vent til jeg har takket Dem. Etter soareen.
- Vil ikke kjede Dem, major... - De kjeder meg ikke.
Men jeg lurer på hva De vil bevise.
- Hva er det De gjør? - Jobben min.
Sier De noe, vet morderen at De er etter ham.
Det er poenget.
God kveld, sersjant.
Hvorfor bryr De Dem om hvem som drepte dama?
- Hun har det bedre død. - Har De hørt om Evmenidene?
- Hva da? - Gresk mytologi.
Flere utrivelige kvinner, iblant kalt furiene.
De mente at spilt blod måtte hevnes.
Slik begynte rettspleien.
Den skal vel ikke ta slutt, bare fordi det er krig?
Vent på meg her. Jeg blir ikke lenge.
Gal.
- Grau. - Oberst Mannheim.
Hva gjør De her? De må være vanvittig.
Vil ikke generalene treffe meg, må jeg komme til dem.
Gud hjelpe Dem, Grau.
Ta litt champagne. De trenger det.
De har kanskje rett, sir.
General Tanz, De er en mønstermann, med ett unntak.
- De er ikke gift. Hvorfor ikke? - Ingen anledning.
Kanskje De lot anledningene slippe unna.
General Tanz har brukt sitt liv som soldat.
Hans generasjon er nektet familielivets gleder.
Vi lever i en tid med lite tid til privatliv.
- Stemmer. Champagne, general? - Vann.
- Vann? - Et glass vann til general Tanz.
- Der er Ulrike. De husker vel henne? - God kveld, general.
Hun har vært hos meg i et år. En dyktig soldat.
Takk, far.
Jeg venner meg ikke til tanken på ungpiker i hæren.
I den nye verdensordenen er ikke kvinner fritatt.
Jeg visste De ville forstå.
Ulrike vil bli sykepleier-
- i et militærsykehus drevet av nonner i Bayern. Vi er stolte av henne.
Er det sant at i slaget om Leningrad-
- stablet dere frosne lik rundt kanonene?
Historien er overdrevet.
Å, beklager.
Enkelte ligger og råtner på slagmarken.
Det er vel bedre å sette de døde i arbeid, så å si?
Ingen råtner hos meg.
- Deres vann, general. - Takk.
Jeg likte det om de frosne likene.
- Takk, general. - Forsiktig.
Ulrike har en original måte å uttrykke seg på.
Jeg vil savne henne.
Hvorfor gi slipp på henne?
Kom, General, la oss spise litt.
Kommer De, Kahlenberge?
- Mot. - Er ikke nok.
At du våger å si slikt til general Tanz!
Til pass for deg for det du gjør mot meg.
Det er til ditt eget beste.
Mitt? Du har forandret deg.
Når begynte jeg å interessere deg?
God kveld.
- Du er blitt vrang. - Det er krigen, mor.
- Nonnene vil bedre manerene dine. - Sett at jeg nekter?
Du blir beordret av sted. Du har ikke noe valg.
Du er en fryktelig kvinne, mor.
Vi fortjener vel hverandre.
Oberst Mannheim! God kveld. Jeg danser gjerne med Dem.
I mine memoarer har jeg nedtegnelser over alt.
De får æresplassen i Warszawa-kapittelet.
General von Seidlitz-Gabler?
- Sir. - Å, ja... De er major...?
Grau, etterretningen. Under oberst Mannheim.
Jeg forsøkte å oppsøke dere alle i dag, uten hell.
Beklager, men generaler er iblant opptatt.
Hva er det De vil?
- En prostituert ble myrdet i går. - En prostituert?
Er ikke det en yrkesrisiko?
Dere vil nok være enige om at saken er unik.
Unik? Det mener De ikke.
I vår tid ligger likene overalt, som brostein.
Hva er så unikt?
I går kveld ble en kvinne myrdet.
I Bulkowa-gaten nr. 27, i femte etasje.
Maria Kupiecka, en prostituert. Hun var også vår agent.
Hun ble brutalt stukket i hjel. Skåret opp.
Sjarmerende historie. Men hva angår det oss?
Etterforskningen har påvist at hver og en av dere-
- ikke har forklart hvor dere var i går.
Hvem skal vi forklare oss for, major?
Jeg kan ikke se-
- hva våre gjøremål har med denne kvinnens død å gjøre.
Man så morderen forlate hennes rom.
Da må dere jo vite hvem han er.
Ikke helt. Ansiktet var ikke synlig, men det var uniformen.
Det var uniformen til en tysk offiser. En tysk general, faktisk.
Jeg håper De vet hva De gjør.
- Ja, sir. Min plikt. - Anse den som gjort.
Bruker De parfyme?
Jeg bruker iblant eau de Cologne etter barberingen. God kveld.
Jeg vil treffe dere i morgen, i embets medfør.
Det er mulig vi er på villspor, -
- men vi vil vel ikke etterlate oss noen løse tråder?
På gjensyn. God kveld, mine herrer.
Forbausende oppførsel.
- Hvem inviterte ham? - Ikke jeg.
Major Grau er ingen sosial suksess.
- Jeg burde fått ham arrestert. - Hvorfor det? Han gjorde sin plikt.
Ja...
Det er noen offiserer jeg vil presentere Dem for.
- Litt sauerbraten, general? - Nei takk.
Føl Dem som hjemme, inspektør.
Dette er min 3. restaurant i Berlin, -
- hvis man regner med pølseutsalget ved stasjonen etter krigen.
Da satt vi hardt i det.
Nå blomstrer Tyskland.
Sitt ned, inspektør.
En stor øl, takk.
De spurte meg om general Kahlenberge.
Jeg tror ikke noen kjente ham bedre enn jeg.
- Hartmann gjør vel en god jobb? - Ja.
Hva? Å, ja...
Tydeligvis.
Som sagt tidligere, inspektør, har jeg ikk e sett Hartmann siden krigen.
Jeg vil ikk e se ham, ikk e etter det han gjorde.
Men han hadde en usedvanlig virkning på kvinner.
Jeg vet ikk e hv orfor.
Han var ikk e hva en kan kalle kjekk.
For mager.
Men hva han enn hadde, så påvirk et det kvinner.
De må ha funnet tonen straks de møttes.
Slik var ting under krigen.
Jeg husk er i Paris da jeg traff en pik e på metroen.
En kastet ikk e bort tiden. En kunne bli sendt til fronten,-
- eller kanskje de allierte bombet en.
Beklager, jeg mente ikk e det om de allierte.
Hv or ville vi vært uten amerikanerne?
- Godt. - Jeg hadde glemt hvor godt det er.
- Var det ikke jenter i Russland? - Jenter?
Jeg var altfor redd.
Jeg er håpløs når jeg er redd.
Bra at ikke jeg skremmer deg, da.
Men dette rommet gjør meg nervøs.
Nervøs? Har du ikke sans for historie?
Dette har vært sengen til kongen av Polen.
Det er som å sove på golvet. Det er kaldt her.
Kongen og dronningen sov aldri. De bare elsket.
De var aldri kalde.
Liker du krigen?
Om jeg liker krigen? Herregud, nei. Gjør du?
Var det ikke for krigen, ville jeg vært gifteklar, -
- ved en arméutpost, i samtale med kjedelige offiserer.
Istedenfor å elske med kjedelige korporaler.
Nei, overhodet ikke kjedelig.
Den beste hittil, faktisk.
- Spesialiserer du deg på korporaler? - Nei.
Bare helter som deg.
All denne tapperheten i mine armer.
Det må være inspirerende.
- Hva er i veien? - Vi må ikke like hverandre for godt.
Fordi jeg er korporal og du er en generals datter?
Nei.
Det er fordi...
En mann, en jente, en krig...
Guttene jeg kjente, er alle døde i Russland.
Det er pussig. I mørket føles du som dem.
Liker du denne krigen?
Nei. Jeg liker dette.
- Nei, nei! - Hva er i veien?
Ingenting. Jeg trodde de skjøt på meg.
Du skjelver.
Det går bra nå.
Hvordan er det når de prøver å drepe en?
Støyende svin.
- God morgen. - God morgen, konge av Polen.
Hvordan det er når de prøver å drepe en?
- Hva tror du? - Fryktelig.
- Ja. - Jeg er glad...
- Jeg er glad du er her. - Det er jeg også.
- Du skal vel tilbake snart? - Ikke hvis jeg kan unngå det.
- Tåler du sannheten? - Antakelig ikke.
- Jeg er en bedrager. - Umulig.
Da de skjøt mot oss ved Voronezh, stakk jeg av. Rett og slett.
Og så, jeg vet ikke hvordan, ble jeg truffet.
Det var som å få en dør i hodet. Jeg trodde jeg var død.
Så våknet jeg på sykehuset, og der gratulerte en general meg-
- fordi jeg hadde drept 40 russere.
Hele kompaniet mitt ble drept den dagen.
Alle unntatt meg ble drept, og...
Det tok seg ikke ut at et helt kompani ble utslettet, -
- så de gjorde den overlevende til helt. Han som flyktet.
Hva syns du nå om all tapperheten?
Det er en vidunderlig historie.
- Vidunderlig? - Ja.
De blir til latter.
Kom, elsk med dronningen av Polen.
Jeg må si at du er... uventet.
Heldig at vi møttes.
Det er her og nå.
- Når krigen slutter... - Den slutter aldri...
Hva hendte? Møtte De dem?
Generalene Gabler og Kahlenberge satt i en konferanse.
- Jeg sa de ikke ville treffe Dem. - Hvor er general Tanz?
Kan vi ikke glemme dette? Vi har annet å gjøre.
Hvor er general Tanz?
I gamlebyen og gjennomfører en taktisk øvelse.
- Jeg stoler ikke på ham. - I felten må han utvise takt.
- Han er hensynsløs. - Nå overdriver De.
Han går til fase to bare hvis fase én mislykkes.
- Hva er å mislykkes? - Hvis polakkene, jødene, gjengjelder.
Hva er gjengjeldelse? En stein kastet mot ham?
- Forsvarer det å ødelegge byen? - De overdriver alltid.
- General Tanz er ansvarlig... - Kom inn.
Unnskyld. Oberst Mannheim til general Kahlenberge.
Vi drøfter dette senere.
Og ikke bry Dem om Tanz. Jeg tar meg av ham.
Oberst Mannheim, sir.
- De ville treffe meg, general? - Ja.
Ja, jeg ville snakke med Dem om...
Pokker, hva var det det gjaldt...?
Ja, nå husker jeg det.
De har en offiser i staben Deres. Major Grau.
Holdt!
Major Grau til general Tanz.
Major Grau? Et øyeblikk, sir.
Kommandoposten, oberst Sandauer.
Veisperring fire til kommandoposten.
Hører du meg? Over.
Opp med hendene.
Oberst Sandauer, sersjant.
Oberst Sandauer, en major Grau vil treffe generalen. Mine ordrer...
Hva?
Ja, sir.
De kan passere, major.
Stopp!
Fortsett.
- De har i det minste én venn. - Det virker slik.
Opp med hendene. Fortsett å gå.
- Send dem hit. - Denne veien.
- Tilbake! - Navn.
- Fornavn. Yrke. - Holdt!
- Major Grau. - Fortsett, sir.
- Fort. De andre er godkjent. - Vent på meg her.
Dette er Wehrmachts radioenhet.
Vi sender direkte fra Warszawa.
Noen meter unna står general Tanz, helten fra Leningrad.
Han gjennomfører manøvrer i bygatene.
Et helt område er evakuert av hensyn til publikums sikk erhet.
Sektor én rapporterer at fase én er vellykket.
- Sektor tre, ingen motstand. - Takk, Sandauer.
Soldatene er sin k ommandant hengivne.
Han er en dyktig kriger,-
- og hans blotte nærvær inspirerer til usedvanlig heltemot.
Øvelsen blir utført med omhyggelig presisjon.
Befolkningen er samarbeidsvillig og vennlig.
Sektor fire, fase én fungerende. Sektor to, flammekasterne er klare.
- Fase én fortsetter inntil videre. - Ja, sir.
Alle sektorer, fase én fortsetter inntil videre.
- Flammekasterne er klare. - Sett i gang.
Fremad marsj.
General Tanz?
Noen minutter til.
- Holdt! - Stopp, ellers skyter vi!
Ta ham!
Stopp! Fyr!
Sandauer!
- Klar til fase to. - Fase to?
- Klar til fase to. - Ja, sir.
Til alle enheter: Fase én fullført.
- Klar til fase to. - Ja.
Kommandoposten til alle sektorer: Klar til fase to.
- Fase to! - Fase to.
- Ja, sir. - Fase to.
- Fyr!
Fyr!
- Nå kan majoren spørre... - Han er borte, sir.
Galningen sprenger halve byen.
Kjør.
- Og det var ingen motstand? - Nei. Jeg var der.
Ett skudd fra én snikskytter, og han sprenger byen.
Nå vel... Vi er ikke generaler.
Det er deres saker, ikke våre.
Vi skal gjøre papirarbeidet.
Deres er kommet. Gratulerer.
Med hva?
De er forfremmet til oberstløytnant.
- Forfremmet? - Og forflyttet til Paris.
- Heldiggris. - Forflyttet? Hvorfor?
Hvem underskrev papirene?
General Gabler, naturligvis.
Hva er det De gjør?
Jeg vil finne ut hvor ordren kom fra, på hvis anbefaling.
Jeg har allerede undersøkt det. General Kahlenberge.
- Han anbefalte forflyttingen. - Gjorde han det?
De må ha gjort inntrykk i går kveld.
Det virker slik. Takk, oberst.
- Det er like greit. - Der er det meningsforskjeller.
Framfor alt, major Grau, ikke så ivrig.
Jeg er ivrig av natur. Jeg kan ikke noe for det.
Ja, inspektør, jeg var i Warszawa med general Tanz.
Jeg misliker journalister-
- som framstiller ham som et umenneskelig udyr. Det var han ikke.
Tilgi meg. Vi ansetter mange utlendinger.
Vi får ikke ansatt tyskere.
Jeg ser general Tanz i felten sammen med de sårede, de døende.
Han var... usedvanlig.
Medfølende, mild...
Vet De at etter Leningrad-
- beordret Hitler generalen til ikke å utsette seg for fiendeild?
Han fant det selvsagt vanskelig. Han er bare lykkelig i kamp. Ja?
Og jeg lærer meg spansk.
Snart er alt automatisert.
Bortsett fra sjefen, selvsagt.
I juli 1944 ble vi forflyttet til Paris.
Da var de allierte i Normandie, -
- og Hitler ga ordre om å stoppe dem utenfor Paris.
Vi klarte det nesten, var det ikke for at hæren ble forrådt.
Men vi skal ikke snakke politikk. De spurte om Paris.
Det var et paradis for oss, især etter Russland.
Jeg husk er det som var det i går. Tomme gater, varmen, stillheten.
Alt var billig. Jeg var i Paris sist sommer, og prisene...
Hotellregningen var utrolig.
Men i juli 1944 var Paris fortsatt vår by.
Det er vel taktløst å si, men vi elsk et Paris.
Uansett skulle general Tanz og jeg k omme dit 20. juli.
Men generalen bestemte seg for å ank omme noen dager tidligere.
Så jeg sendte bud til 7. k orps' hovedkvarter i Versailles-
- om at vi k om til Paris den 17.
Jeg tror De vet hv orfor jeg oppgir datoene.
Det viste seg at det var godt at vi k om da vi gjorde.
Men det fantes dem som ikk e var fornøyd med-
- at vi k om tidlig.
Takk, det var alt.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Jeg og general Gabler er i strategirommet.
Er passerseddelen min i orden?
Slapp av, for himmelens skyld!
Operasjon Hartmann starter i morgen 18. juli når han er på stasjonen.
- Med en bil. - Fra transporttjenesten.
Fase to: Han møter den hemmelige utsendingen fra Berlin.
- Og? - Fase tre.
Visekorporalens 24-timersperm begynner i morgen kl. 12.
- Du fikk den? - En korporal og en generaldatter...
Du ber om problemer.
Men det er din begravelse.
Den britiske 2. armé har rykket fram mot Berlin, -
- for å avskjære forsyningene til to av våre panserdivisjoner.
I løpet av de siste to døgnene har fienden lykkes-
- å krysse elven Orne her og her.
Men vi lyktes å stoppe dem her-
- med 12. SS-panserdivisjon, som går til motangrep for øyeblikket.
- Hva gjør vi nå? - Hva gjør De?
- Vi. De er med på dette. - General Gabler.
- Feltmarskalken vil se Dem kl. 4. - Takk, major.
Jeg tilstår at det er ubeleilig for Dem.
Det er mer enn som så. Hvorfor?
Hvorfor kommer general Tanz tre dager tidligere?
- Forventer De noe? - Han kommer rett fra Hitler.
- Er ikke det underlig? - Jeg vil høre dette.
...USAs 1. armé har okkupert byen Saint-Lô.
Våre tropper omgrupperer seg sør og sørvest for dem.
- Forsterkninger er... - General Gabler, Kahlenberge...
Jeg har ikke fått takket for forfremmelsen.
Unnskyld. Grau, etterretningen, Warszawa 1942.
Å, ja... Godt å se Dem igjen, oberst.
De hadde... framsyn til å forflytte meg til Paris.
Vi prøver å behage.
Jeg forstår at general Tanz slutter seg til oss.
Som i gamle dager.
Unnskyld meg. Jeg ville bare hilse på dere.
General.
- Slitsom person. - Underlig, ikke sant?
Alle er visst klar over at Tanz kommer hit.
- Jeg liker det ikke. - Tydeligvis ikke.
Det er alltid ubehagelig når katten finner ut at musene har lekt.
Vi kan distrahere katten-
- ved å foreslå at han tar noen dager fri. Spesielt etter...
Etter alt De har vært gjennom de siste månedene i Russland.
- Det må ha vært et helvete. - Jeg vil ha 4000 soldater.
Oberst Sandauer har jobbet nært med general Kahlenberge.
De skal få Deres 4000.
Kan de ikke ta fri noen dager?
Hvil Dem litt, se Dem om.
Jeg vil ha stridstropper, ikke gamle menn og barn.
Ja, sir. Vi gjør framskritt.
Det er kanskje Deres siste sjanse til å se Paris.
Det er kanskje alles siste sjanse.
- En nødvendighet. - Naturligvis.
Folk respekterer kun strenge midler. Overlat det til oss.
- En kommandant skal ikke... - Og til oberst Sandauer.
Vi har bestilt en suite på... Kahlenberge?
- Hotellet. - På Excelsior.
De får en bil med sjåfør, og alt De ønsker.
- En må slappe av iblant, general. - Jeg har ikke råd.
De gir meg ikke annet valg enn å tvinge Dem til å more Dem.
Må jeg beordre Dem? For i så fall, blir jeg nødt til det.
Ja, sir. Dere er visst ikke klare for meg.
Nå vel...
Jeg skal vie én dag til å se byen.
Jeg er tilbake i hovedkvarteret kl. 08.00 den 19.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Da får dere én dags nådefrist.
- Vi trenger to, til den 20. - Spis med oss i morgen.
Ulrike kommer. Hun glemte å si med hvilket tog.
- Jeg antar at du er med oss nå. - I ånden, selvsagt, men...
De må bestemme Dem. Snart.
Å ha en mening er én ting. Å si den er noe annet.
De bekymrer Dem for mye.
Tålmodighet er en av mine få dyder.
På stedet hvil. Sersjant, ring militærguvernørens kontor.
- Korporal? - Sir.
Jeg har en oppgave til Dem. Kom inn.
Militærguvernørens kontor. For general Kahlenberge.
Vær sammen med ham hele dagen.
- 24-timerstjeneste. Forstått? - Ja.
Han går kanskje ut i kveld.
Vet De om noe som vil interessere General Tanz?
- Nattklubber eller jenter... - Noen få.
Men jeg kjenner ikke generalens smak.
La oss håpe at det ikke er Dem, korporal.
Og er det det, så husk at De tjener fedrelandet.
Jeg skal prøve, sir.
Ber han om å bli kjørt til hovedkvarteret, ringer De meg.
Meld Dem for oberst Sandauer for instrukser.
- Sir? - Hva er det, korporal?
Jeg skulle ha 24-timers perm fra i morgen.
Det er umulig.
Kan jeg få én time fri på morgenen?
Nei.
Sir.
- Hartmann? - Sir?
Dette er viktig.
Hvor var vi?
- Å, ja. Barnesykdommer? - Meslinger.
Jeg husker ikke. Ikke noe alvorlig. Brennkopper.
Sengevæting?
- Nei, sir. - Mørkeredsel?
- Nei, ikke spesielt. - Veneriske sykdommer?
- Nei, sir. - Fint.
- Hva med bøker? - Bøker?
- Leser De bøker? - Ja, jeg leser bøker.
- Hva da? - "Krig og fred".
Nietzsche, "Vestens forfall".
Bøker om psykologi, patologi...
- Ikke mye. - Vis meg hendene Deres.
De får et rom på generalens hotell.
Han vil se de viktigste stedene i Paris.
Lag en reiserute og gi meg den.
Når han ikke er i felten, legger generalen seg kl 23.45.
Han drikker og røyker sjelden, -
- så De kan nok ta kvelden tidlig.
Dette er privatnummeret mitt... i fall De trenger meg.
Trenger Dem?
Skjer det noe utenom det vanlige, så ring meg.
- Forstått? - Ja, sir.
Lykke til.
Takk, sir.
Unngå alle gravlunder, gravkamre og å snakke om døden.
Ja, sir.
- Sir? - Inspektør Morand.
- 4. etasje, rom 158. Hvem...? - Takk, jeg finner veien.
- Velkommen, oberst Grau. - Hvordan visste De at det var meg?
Hvilken annen tysk oberst kommer uanmeldt?
Enhver SS-oberst.
Jeg så speilbildet i vinduet.
Umulig, det er for skittent. Håper De ikke er allergisk mot støv.
Gamle forbrytelser skaper en god del støv.
Uløste forbrytelser.
- Støvet har lagt seg. - Det kan alltids fjernes.
Er det derfor De kom? Sitt ned, oberst.
Beklager varmen, men det er nesten august, -
- da parisere flest drar fra Pris.
Håper tyskerne gjør det samme.
De allierte tok Saint-Lô i morges.
BBC?
- Kaffe? - Nei takk.
De har mapper på alle, ikke sant?
- Alle interessante. - Tyskere og franskmenn?
Etter ønske fra tysk etterretning-
- holder vi iblant øye med interessante tyskere.
- Som meg? - Jeg finner Dem interessant.
Takk. Hva med tyske generaler?
Hva med dem?
Generaler er... interessante?
I den grad de er interessante, holder vi øye med dem.
Jeg vil vite alt om disse tre generalene.
"Alt" blir kanskje for mye.
- Hva er det De ser etter? - En av dem er... morder.
Bare én.
Men mord er jo generalenes yrke.
Det som er beundringsverdig i stor skala, er uhyrlig i liten skala.
Siden vi gir massemordere medaljer, -
- bør de mindre aktørene møte rettferdigheten.
Godt sagt. Jeg hjelper Dem med glede, hvis jeg kan.
Ingenting er gratis her i verden, selv ikke mellom kolleger.
- Spesielt mellom kolleger. - I bytte for informasjonen...
...skal jeg sørge for at tre franske motstandsfolk blir frigitt.
Takk.
- En yndlingsmistenkt? - Egentlig ikke.
Mordnatten hadde alle generalene noe å skjule.
Og mordnatten var...?
12. desember 1942, i Warszawa.
Da jeg begynte etterforskningen, ble jeg forflyttet til Paris.
- Av morderen? - Muligens.
I to år ville jeg gjenåpne saken.
Nå kan jeg det. Fra i dag er alle tre i Paris.
General Gabler.
Han liker slike jenter som den drepte.
En jente. Et lidenskapsdrap.
Lidenskap, men bare etter marki de Sades termer.
En sexforbrytelse. Er det derfor saken pirrer Dem?
Jenta var også tysk agent.
Hun kan ha blitt drept pga. Noe hun visste.
Derfor virker Kahlenberge mest spennende.
Han har lite privatliv, men likevel forsvinner han iblant.
Bare forsvinner. Ingen vet hvor eller hvorfor.
- Og general Tanz? - Fullstendig galning.
Jeg så ham ødelegge et strøk i Warszawa bare for moro skyld.
På østfronten var han kjent som "Slakteren".
Han mistet det meste av divisjonen sin i Russland.
Han fryder seg ved døden. Og det er derfor-
- jeg ikk e tror han er mannen jeg ser etter.
En som har makt til å ødelegge en by når det passer ham,-
- trenger ikk e å drepe jenter. Men jeg kan ta feil.
- Hartmann? - Ja.
Jeg er sersjant Kopatski, generalens oppasser. For øyeblikket.
Jeg fjernet ikke lissene før jeg rengjorde støvlene hans.
Hvor er hanskene dine? Du setter avtrykk.
- Jeg har ingen hansker. - Ta mine.
Dette er generalens ferierasjon.
En flaske konjakk, -
- en termos kaffe på 40 grader, 200 sigaretter.
Drikker generalen?
Som en svamp, men han viser det ikke.
Sett kofferten til høyre i baksetet.
Når han forlater bilen, tømmer du askebegeret.
Rengjør alt som er synlig.
Rengjør alt som ikke er synlig, inkludert motoren.
Hvis ikke, river han hodet av deg.
Klokken er ett sekund på ni.
Her er han.
Jeg har gitt ham instrukser, sir.
- Navn? - Hartmann, Kurt. Visekorporal.
Vis generalen hendene.
Ikke stå der som en tosk. Ta på deg hanskene.
Han kjenner Paris. Han har en liste over severdigheter.
Vi ses i hovedkvarteret i morgen.
Kopatski er ikke min oppasser. Han sølte skosmøring på mine lisser.
- 14 dager permnekt. - Ja, General.
Vi passerte nettopp Place Vendôme, sir.
Søylen er 43 meter høy og ble reist i 1810.
Den er støpt av bronse fra 1200 kanoner erobret ved Austerlitz.
Det er en statue av Napoleon på toppen.
Foran oss har vi Tuileries-parken.
Tuileries-slottet lå tidligere midt i parken.
I 1792, under den franske revolusjonen, -
- angrep mobben slottet og tvang kongen og dronningen til å flykte.
Det ble brent ned i... 1871.
Vi kommer til Place de la Concorde, en av de vakreste plassene i Paris.
Det var midt på plassen her-
- at Ludvig 16. Og Marie Antoinette...
...ble halshogd under revolusjonen.
Giljotinen sto midt på plassen, der obelisken står.
- Hold øye med veien, korporal. - Ja, sir.
- Fräulein Gabler? - Ja.
Jeg er sersjant Kopke fra Deres fars hovedkvarter.
- Hvordan visste de hvilket tog? - Det gjorde de ikke.
Får jeg lov?
Jeg er Hartmanns fetter.
Hartmann og jeg har ingen hemmeligheter.
- Alt er vel bra med ham? - Har ikke vært bedre.
I siste øyeblikk ble han general Tanz' sjåfør.
Bare i dag. Derfor kunne han ikke møte Dem.
Hvordan går det i fedrelandet? Er det noen byer igjen?
Noen få, her og der.
Én ting er fint med Paris. Åpen by, ingen bomber. Jeg hater bomber.
Denne veien, fräulein Gabler. Bilen venter utenfor.
De skal til Deres fars hotell. Hartmann bor også der.
Og general Tanz, for natten.
De støter nok på ham før eller siden, i lobbyen eller noe.
Galleriet er stengt for publikum.
Men De har fått tillatelse til å se maleriene.
De er blitt samlet her før de skal sendes til Tyskland.
- General Tanz. Dere har fått beskjed. - Ja, korporal. Her er informasjon.
Til høyre er det malerier av Boucher, fransk 1700-tallsmester.
Alle maleriene er valgt ut til riksmarskalk Göring.
Hva er det der inne?
Malerier som er rekvirert fra private samlinger.
- Hva slags malerier? - Moderne, og noen impresjonister.
- Dekadente? - Jeg antar det.
Lys.
Toulouse-Lautrec, "Le Divan".
Renoir, "Nakenstudie", malt i 1910.
Gauguin, "På stranden", fra hans tahitiske periode.
En nakenstudie til av Renoir.
Soutine, "Le Garcon d'Etage".
Degas, "Badekaret", malt i 1886.
Van Gogh, Vincent. "Selvportrett". Iblant kalt "Vincent i flammer".
Malt da han var på sinnssykehus de siste årene av sitt liv.
Og her, et maleri av Cézanne.
Hvordan våger De å ta på meg?!
Unnskyld, sir, men...
Gjør det aldri igjen!